Kaptajnens log, stjernedato 43152,4.
Vi er ankommet til Delta Rana-systemet-
- tre dage efter at have modtaget et nødsignal fra kolonien der.
Kolonien skulle være blevet angrebet af et uidentificeret skib.
Vores opgave er at undsætte den. Måske kommer vi også i kamp.
Skjoldene op, maksimal styrke.
Der er ingen bevæbnede fartøjer i Rana-systemet.
De kan være sløret. Før os ind, men hold afstand til de tre måner.
- Der er intet signal fra Rana 4. - Kald kolonibestyrelsen.
Intet svar. Slet ingen signaler.
Der bor 11.000 personer i kolonien.
På denne afstand burde jeg kunne føle noget. Det gør jeg ikke.
Vis planeten på skærmen, Data.
Forstør.
Du godeste...
Læg os i kredsløb om planeten. Søg efter overlevende.
Der er hverken vand, vækster eller bygninger.
- Ingen livsformer. - Kan de være flygtet?
Meget usandsynligt. Rana 4 havde ingen rumskibe.
- Hvem vil lave en sådan ødelæggelse? - Vent...
Jeg har noget her. 37 grader nord og 62 grader øst.
- En bygning. - To livsformer, muligvis mennesker.
Op på skærmen. Forstør.
Bygningen ligger midt i beplantningen.
Hele planeten udryddet, bortset fra et område med træ, græs og et hus.
- Det må være en illusion. - Nej, det er det ikke.
De må hellere undersøge, hvem der er hjemme, førsteofficer.
Rummet, den yderste grænse.
Dette er stjerneskibet Enterprises rejser-
- dets fortsatte mission for at udforske nye verdener-
- finde nyt liv og nye civilisationer-
- og dristigt betræde ukendte områder.
Har de overlevet et atomvåbenangreb, har de det nok ikke så godt.
- Jeg forstår. - Jeg kan mærke mennesker.
- Og noget andet? - De føles anderledes på en måde.
Jeg kan ikke sige det mere tydeligt end det.
- Vi er parat. - Held og lykke, førsteofficer.
Aktivér.
Hvad kan du fortælle mig, Geordi?
Huset er en typisk bosættelse. Dets termik stemmer med kendte materialer.
Der er intet, der forklarer, hvorfor dette område er blevet bevaret.
- Husets indre, Worf? - En person i syddelen, en i nord.
Der er en faser, der ikke virker, i nærheden af den ene person.
Angreb virker unødvendigt. Jeg prøver bare at banke på døren.
Vent! Der ligger noget under...
Hvad laver De her? Dette er privat område. Hvem er De?
Jeg er William Riker fra Enterprise, med besætning. Må jeg komme ned?
- Han bliver, hvor han er. - Skal jeg uskadeliggøre ham?
Nej. Vi er kommet for at undsætte Dem. Vi hørte Deres nødsignal.
Hvad laver du, Kevin? Kan du ikke se, det er mennesker, der vil hjælpe os?
- Gå indenfor. Det kan være et trick. - Vi troede, Forbundet blev angrebet.
- Er her andre overlevende? - Vi har ikke hørt fra nogen længe.
Sig ikke... at vi er de eneste overlevende.
De kom i et enormt stort rumskib. De rev vores verden i stykker.
- Hvem? - Aner vi ikke. Vi så ingen ansigter.
- Ved De ikke, hvor de er nu? - De er vel taget af sted igen.
Jeg undersøger Dem bare. Må jeg få Deres navne at vide?
Rishon Uxbridge, min mand Kevin.
Botaniker fra vandbyen New Martine Vaz i Atlanten på Jorden.
De har boet her i fem år. Damen, 82 år, komponerer taoklassisk musik.
De er 85 år og ekspert i planters symbiose. De har været gift i 53 år.
Jeg lærte koloniregisteret udenad på vej hertil.
- Er der noget galt? - Jeg vil gerne undersøge huset.
Hvad kan interessere Dem derinde?
Uxbridge, De to og dette hus er det eneste, der overlevede angrebet.
Det kan være et tilfælde, men det er sandsynligt, at der er en grund.
- Mener De, at de lod os overleve? - Ja.
Tror De, vi gjorde noget for det? At vi forrådte de andre?
Jeg anklager Dem ikke for noget. De blev skånet af en grund.
Vi vil vide hvorfor. Må jeg gå indenfor?
Jeg laver lidt te. Vi har skøn te her. Den vokser vildt...
Sir...
Deres forsøg på at holde os op med et våben, der er itu, var frækt.
- Jeg narrede Dem altså ikke? - Jeg beundrer frækhed.
Værsgo. Tag den op.
Det er en spilledåse, som min familie har haft i lang tid.
Det eneste usædvanlige ved huset er, at det stadig står der. Og de to?
De er bare lidt stressede. De har jo været igennem en hel del.
De er anderledes på en måde. Lad os tage dem med op til skibet.
- Vi må tilbage til skibet nu. - Men teen er jo ikke færdig.
Beklager, men vi er færdige her. De får lidt tid til at pakke.
- Pakke? - Vil De have, vi skal tage med?
- Hvordan vil De klare Dem her? - Jeg kan ikke forlade mit hjem.
- Ingen skal tvinge os væk. - De kan være i fare her på Rana.
Det er venligt af Dem, men vi klarer os. Det har vi altid gjort.
Jeg kan ikke tvinge Dem til at tage med.
Kan De bruge sådan en? Vi bliver her lidt. Sig til, hvis De fortryder.
Vi skal nok klare os. Vi har hinanden.
Er de kollaboratører? Gav de angriberne noget-
- som lettede udslettelsen af Rana 4, for at beskytte deres egne liv?
Hvad kan to gamle botanikere have hjulpet med?
Vi ved ikke, hvad fjenden ønskede. Kærlighed, frygt, håb?
- Måske blev de holdt som gidsler. - Det tydede intet på.
Rådgiver... Troi?
Undskyld. Jeg kan ikke mærke dem godt nok.
Er parret ude af stand til at klare sig selv?
Reaktoren i huset holder fem år til, men deres vand er forurenet.
De har intet at spise ud over det, der er i haven.
Og de vil ikke komme op på skibet? Vi må gøre, hvad vi kan for dem.
I mellemtiden skal de holdes under opsigt.
Undskyld, jeg har det dårligt. Jeg går i mit kvarter.
- Selvfølgelig. - Er der noget, jeg kan gøre?
Ifølge scanningen er de, der angreb planeten, ikke længere i systemet.
En Stjerneflådeadmiral sagde engang det samme om nogle andorianere.
De havde skilt deres skib ad og gemt det.
De havde ikke med mig at gøre. Jeg sætter min ære ind på dette.
Lad være med at lytte.
Tænk på noget andet.
Vær rar at holde op...
Ja?
Jeg ville se, om jeg kunne hjælpe med noget.
Jeg har det fint. Jeg er bare lidt træt.
Jeg kan ikke aflæse følelser, men kan se, når nogen vil skjule smerte.
Det er så skørt. Jeg hører musik i mit hoved. Den holder aldrig op.
Måske er De træt. Vi har alle prøvet at få en melodi på hjernen.
Nej, det stikker dybere end det. Melodien holder ikke op et øjeblik.
Den spilles helt fejlfrit fra start til slut, om og om igen.
Jeg kender ikke engang melodien.
- Hvornår begyndte det? - Da vi var nede på planeten.
Jeg prøvede... Jeg tænkte på Rishon og Kevin.
- Rishon og Kevin? Og? - Jeg kan ikke forklare det.
De er... svære at fange... De er...
Jeg beklager...
Prøv at hvile lidt. Tag en sovepille, om nødvendigt.
Op på skærmen. Forstørrelse 50.
Se lige, hvor stort det er!
- Hvor kom det fra? - Det gemte sig bag en af månerne.
Jeg kender ikke sådan et skib. Det er en helt ukendt model.
Men der er det. Fem gange så stort som os, kan udrydde en hel planet.
Løjtnant?
- Jeg kan ikke forklare dette. - Det er på vej mod planeten.
Åbn prajefrekvenser.
Bed dem identificere sig og lægge sig i vores kredsløb.
- De ignorerer vores signal. - Forstærk skjoldene. Våben klar.
Det indtager angrebsposition. Bliv nu ikke forbavsede, hvis...
Skibet affyrer positron-antiprotonstråler.
Våbenkraften svarer til 40 megawatt. Skjoldene holder.
40 megawatt igen. Ingen skader.
- Dette bliver vist kortvarigt. - Affyr et varselsskud, Worf.
Data, bed dem ændre kurs.
Skibet er nu uden for Rana-systemet og øger hastigheden.
Følg efter dem.
Skibet er oppe på warp 2. Vi kommer ikke tættere på dem.
- Øg vores hastighed, Crusher. - Warp 3, warp 4.
Krigsskibet matcher vores hastighed. Warp 4,5, warp 5, warp 5,5...
- La Forge, giv os alt, De har. - De får warp 9,37 om 15 sekunder.
Warp 8,75, warp 9. Deres hastighed øges nøjagtig lige så meget.
Jeg har en klar fornemmelse af, at nogen leger med os.
Før os tilbage. Vi er ikke færdige på Rana 4. Jeg vil tale med de to.
Sænk hastigheden. Vend om. Det slap fra os.
Undskyld, hvis jeg forskrækkede Dem. Jeg er kaptajn Jean-Luc Picard.
Jeg har noget med, De behøver, hvis De vil blive på Rana 4.
- Det er en replikator. Den kan... - Sådan en behøver vi ikke.
Den giver Dem tøj, mad og rent vand. Worf viser Dem, hvordan den virker.
- Vi behøver den ikke. - Jo, vi gør. Tak, kaptajn.
- Vil De og Worf have lidt te? - Meget gerne, tak.
De vil bare udspionere os igen.
Jeg har aldrig afvist nogen herfra og vil ikke begynde på det nu.
Hold op! Jeg gør hvad som helst! Få det til at holde op!
Jeg skal nok hjælpe dig.
Det er så højt. Det bliver højere. Få det til at holde op!
Flyt hende over på sengen.
Det her får dig til at slappe af.
Jeg kan stadig høre det. Det er så højt!
- Før hende til infirmeriet. - Nej. Jeg vil blive på mit værelse.
- Jeg kan få dig til at falde i søvn. - Musikken følger bare med.
- Jeg kan give dig en drømmeløs søvn. - Det er ingen drøm. Det er rigtigt.
Kevin og jeg mødtes på et skib.
Han var en fattig studerende med laset jakkesæt og umage sko.
Jeg rejste med mine forældre, som ikke brød sig om ham.
Jeg friede to timer efter vi mødtes. Han vidste, jeg mente det.
Det er han vist aldrig kommet sig over.
Hvad synes De, Worf?
Dejlig te.
Pænt hus.
Hvorfor forlod De Jorden og tog til en ny planet?
De mener: I vores alder?
Vi troede, vi ville blive forelskede igen... Og det blev vi.
- Angrebet må have været frygteligt. - Ja, det var det.
Himlen brændte. Det buldrede og bragede. Jorden skælvede.
Og alligevel overlevede De.
Vi ved ikke hvorfor. Jeg kan ikke se noget særligt formål med det.
- Hvornår tager De herfra igen? - Det kan jeg ikke svare på.
Vi mødte et krigsskib for nylig, måske det, der angreb Dem.
Vi fik det til at forlade systemet, men det kan vende tilbage.
Du sagde jo, det var taget af sted.
Jeg tog åbenbart fejl. Bare rolig, det gør os heller ikke noget nu.
- Er De helt sikker på det? - Nej. Jeg vil ikke skræmme min kone.
- Vi ved ikke, hvorfor vi blev skånet. - Men der må være en grund.
De må have adskilt Dem fra resten. Stedet, De bor på, Deres filosofi...
- Deres øjenfarve. Der var noget. - Der var en forskel.
Jeg har en særlig samvittighed. De andre kæmpede imod. Jeg lod være.
- Det er Deres fulde ret. - Men de, der angreb, vidste det ikke.
Der er ingen grund til, at De skal blive her. Vi klarer os uden Dem.
Kevin sørgede over de andre. Men han gjorde intet. Han er en mild mand.
Føler De det samme, Rishon?
Jeg ville slås. Men jeg blev hos min mand.
Mange tak for replikatoren. Jeg må rydde af nu.
Jeg beder Dem igen om at følge med til skibet. For Deres egen skyld.
Jeg er bange, men kan ikke forlade Rana. Om det så koster mig livet.
Jeg har hæmmet alt i hjernebarken. Alligevel hører hun musikken.
Vi må lægge hende i koma.
Det er det skib, der angreb os før.
Det flyver med høj fart mod Rana 4.
Op på skærmen.
Ser det ikke ondere ud denne gang? Skjoldene op.
- Vores ven er tilbage. - Det forbavser mig ikke. Praj dem.
- Sig, de skal lade planeten være. - De er allerede inden for skudvidde.
Skjoldene er oppe. De ramte os med 400 gigawatt partikelenergi.
- Skader? - Overfladiske.
- Skjoldene slået ud. Skrogskader. - Dette angreb er kraftigere.
- De vil mellem os og Rana 4. - Vi har været meget tålmodige.
Affyr samtlige fasere med en samtidig torpedosalve.
Fartøjet fik ingen skader. Det absorberer stof og energi.
Beskyd dem med fuld styrke.
Skjoldene slået ud. Indre skader. Våbenstyring ude af funktion.
Lægehjælp til broen.
Før Enterprise væk fra fartøjets rækkevidde.
Fartøjet forfølger os ikke længere. Det går i kredsløb om Rana 4.
- Kevin og Rishon... - Vi kan ikke hjælpe dem.
Men jeg tror ikke, de er i fare.
- Kan du hjælpe hende? - Jeg har gjort alt, hvad jeg kan.
Jeg forstår ikke, hvor musikken, hun hører, kommer fra.
- Kan det være telepatisk? - Ja, men det kan jeg ikke afgøre.
De blokerer hendes følsomhed, så hun ikke skal indse sandheden.
- Hvem gør det? - Kevin og Rishon.
De ville have, vi skulle tage fra Rana 4, og det er lige, hvad vi gør.
Kalder broen. Hold denne kurs en time til.
- Vend derefter tilbage til Rana 4. - Så er skjoldene ikke klar.
Tag tilbage alligevel. Denne gang skal intet få os væk derfra.
Scannerne viser intet rumskib ved Rana 4. Men, kaptajn...
Glem Deres sidste fejltagelse.
- Uxbridges hus er i teleportvidde. - Kom med til teleporten, Worf.
- Krigsskibet kan komme tilbage. - Nej. Det ved ikke, at vi er her.
Det tror, det har skræmt os væk. Alt ændres, når jeg er om bord igen.
Det beskytter Kevin og Rishon og styres af deres ønsker på en måde.
Jeg vil finde ud af hvordan.
Fejrer De noget?
Hvad laver De her? Hvad vil De?
Forbavset over at se mig igen? Det synes jeg er lidt mærkeligt.
Medmindre De ikke havde regnet med nogensinde at se mig igen.
- Hvorfor forstyrrer De os stadig? - Jeg vil ikke forstyrre Dem.
- Jeg vil bare hjælpe Dem. - Så lad os være i fred.
Jeg lover aldrig at komme igen. Men Enterprise bliver deroppe.
- Vi vil beskytte Dem. - Det behøves ikke, sagde jeg jo.
Jo, det behøves. De er i stor fare. Krigsskibet er vendt tilbage.
- Han lyver, Rishon. - Vi tabte et slag mod det.
Mange er skadede. En kvindes sind er ved at blive ødelagt.
De prøver at skræmme os. Jeg har mine rettigheder.
Deres rettigheder... Hvad med Rishons?
Vil hun gerne blive her?
Kom med til Enterprise. Jeg vil føre Dem i sikkerhed.
Nej. Jeg kan ikke forlade Kevin.
Jeg bliver her. Hun er sikker her hos mig.
Hvorfor? Hvorfor er dette hus fredet? Fordi De ikke kæmpede?
Hvis Rishon var i fare, ville De så dræbe for at redde hendes liv?
Nej. Ikke for nogens skyld. Jeg nægter at dræbe.
Hold op med at gøre ham ondt. Forlad vores hus, kaptajn.
Det er min pligt at beskytte Dem. Enterprise bliver ved Rana 4-
- så længe De begge er i live.
Hvad er der sket, siden jeg tog af sted?
Ikke meget. Skjoldene er stadig ude af funktion. Våbnene virker delvis.
Krigsskibet er på vej. Det er 300.000 km væk.
- Hvordan kan det være muligt? - Pyt med det. Det følger skemaet.
Fartøjet har ændret kurs, så det vil afskære Enterprises.
- Klar til at affyre våben. - Tilsidesæt den ordre.
Fartøjet er nu 20.000 km fra Enterprise.
Bare lad det komme. Op på skærmen.
- Undvigemanøvre? - Enterprise bliver her.
- Våben? - På min ordre, ikke før.
Fartøjet går i kredsløb om Rana 4. Det vil vist beskyde planeten.
Ifølge mine beregninger sigter det på parret Uxbridges hus.
Vi blander os ikke, Data.
Huset er tilintetgjort.
Scan efter overlevende.
Der er ingen overlevende.
Worf, affyr en fotontorpedo mod det fjendtlige skib.
Hvilke grunde er der til, at Enterprise skal blive her?
Fartøjet er udslettet ligesom parret Uxbridge. Der er ingen grund.
Godt. Læg os i et højere kredsløb, så vi kan overvåge planeten.
Javel. Men hvad leder vi efter?
Alt og intet. Jeg er i mit vagtværelse.
- Kom ind. - Må jeg tale med Dem?
Vi har observeret planeten i tre timer. Venter De på noget særligt?
Jeg handler ud fra en formodning.
Jeg er ikke sikker på resultatet, eller på, at jeg overhovedet har ret.
Vi fandt to overlevende i et hus på en ødelagt planet.
Men...
Der var kun en overlevende fra krigen på Rana 4.
Hvorfor overvåger vi en stendød planet?
Kalder kaptajnen. Kom hellere og se.
Huset er der igen. Træer, græs, det hele. Det skete for øjnene af os.
- Kan De se nogen overlevende? - Der er to livsformer i huset.
Kevin og Rishon klarede sig vist.
Før os inden for teleportvidde. Vi teleporterer dem her om bord.
Men vil de ikke protestere?
Lad dem bare.
- Undskyld, hvis jeg afbrød en vals. - Hvorfor har De ført os hertil?
Jeg vil afslutte lidelsen for en i min besætning.
Kevin ved, hvad jeg mener. Han forårsagede det.
Først forstod jeg ikke, Deres hus klarede sig. Så fandt jeg ud af det.
Det blev tilintetgjort.
Stedet, hvor De serverede te og dansede vals, er en reproduktion.
Den føles virkelig, men kan skabes og ødelægges når og hvor som helst.
De spøger. Kan De ikke se, hvordan De sårer min mand?
Rishon, hør efter, hvad han siger.
De ville for enhver pris have Enterprise væk fra Rana.
For huset og-
- Deres eksistens var urimeligheder, De ikke ville forklare.
Krigsskibet var også Deres værk. Men det fik ikke jaget os væk.
Da jeg kom anden gang, gav jeg Dem betingelsen for, at vi tog væk.
At De døde. De gjorde Deres bedste for at opfylde det krav.
Jeg er ked af det med kvinden. Jeg skal nok hjælpe hende.
Hvad gør De med mig bagefter?
De føres til en rumbase og bliver anklaget for angrebet på os-
- og måske for 11.000 personers død.
- Han har ikke dræbt nogen. - Jeg løj ikke om planetangrebet.
Men De har ikke fortalt alt. Hvad der skete med Rishon.
Hvad taler han om?
Rishon, jeg kan røre ved Dem.
Jeg kan høre Deres stemme, mærke Deres duft.
På alle måder er De virkelig, med Deres egne tanker og meninger.
Men De eksisterer ikke. De døde, da De forsvarede kolonien.
Han genskabte Dem, på samme måde som med huset.
De er det eneste levende på Rana. De ser menneskelig ud, men er det ikke.
- Han er i elevatoren. - Han kunne have udslettet os alle.
Spor ham. Vi må vise ham, at vi ikke vil ham noget ondt.
- Vender han tilbage til planeten? - Ja, men først skal han hjælpe en.
Jeg har fjernet musikken. Hun har det godt nu. Hun sover.
Hun begyndte at mærke, hvem jeg virkelig var.
Jeg har levet som menneske i 50 år, men hun afslørede mig.
Hun måtte lide for min stolthed og selviskhed. Det skal ikke ske igen.
Hvad skete der på Rana 4? Sig sandheden.
Som De vil...
Hvis det kan hjælpe...
Jeg er en douwd. Et udødeligt væsen, hvis hele tilværelse er en illusion.
Jeg har levet i mange tusind år. Først nu afsløres min identitet.
Engang, da jeg rejste som menneske, blev jeg forelsket i en Jordkvinde.
Jeg opgav mine kræfter og blev hendes mand. Vi var lykkelige.
Vi ville bo på denne planet i vore sidste år.
Nu er hun død.
Hun fik aldrig at vide, hvad jeg egentlig var.
- De blev angrebet af et krigsskib? - Det tilhørte husnokkerne.
En uhyggeligt intelligent race, som kun er interesseret i ødelæggelse.
Jeg kunne have udslettet dem kun med tanken, men det gjorde jeg ikke.
De kunne have standset dem, men lod være?
Jeg nægtede, af samme grund som jeg nægtede at standse Enterprise.
Jeg dræber ikke.
Så De lod kolonisterne udkæmpe en håbløs kamp?
Jeg prøvede at narre husnokkerne, ligesom jeg gjorde med Dem.
Det gjorde dem blot vredere og mere grusomme.
Så skete det, De frygtede mest.
Rishon kæmpede med kolonisterne. Og døde med dem.
Gid jeg var død sammen med hende.
Men det kunne De ikke. De var alene tilbage.
Ja.
Jeg så hendes lemlæstede krop.
Jeg blev vanvittig.
Mit had eksploderede, og i et øjebliks sorg...
...udslettede jeg husnokkerne.
Var det Deres skyldfølelse, der gjorde, at De skjulte dette for os?
Nej, slet ikke. De forstår ikke, hvor alvorlig min forbrydelse var.
Jeg dræbte ikke bare nogle tusinde husnokker.
Jeg dræbte dem alle sammen.
Alle husnokker, overalt.
Er 11.000 personer 50 milliarder værd?
Er en kvindes kærlighed værd at udslette en hel art for?
Dette skulle De ikke have at vide. Derfor ville jeg jage Dem væk.
Vi kan ikke dømme Dem. Vi har ingen lov for Deres forbrydelse.
De kan vende tilbage til planeten og give Rishon livet igen.
Få os ud af kredsløb. Fuld impulskraft.
Kaptajnens log, stjernedato 43153, 7.
Vi forlader nu Rana-systemet.
Vi efterlader et samvittighedsfuldt væsen med store kræfter.
Jeg ved ikke, om han bør hyldes eller fordømmes.
Kun at han bør f å lov at være i fred.